A ‘70-es években Hantó Szabolcs közreműködésével kezdődött a fotószakkör Beleden, majd
Molnár István vette át a csoport irányítását, aki érdeklődésünkre elmondta: az “analóg korszakban” mindenki más-más témával foglalkozott; jómaga inkább a természetképek felé hajlott. A klub mostani vezetőjének munkáit jó néhány kiállításon díjazták, de a ‘90-es évek elején felhagyott a fényképezéssel. Többen a szabadidő hiánya, míg mások a nyersanyagok és a filmelőhívás drágulása miatt voltak kénytelenek befejezni a hobbifotózást. Molnár István 2008 táján barátai unszolására megint kézbe vette a gépet, csak már a digitális változatot. Művész ismerősei dedikált albumokkal lepték meg, azzal a nem titkolt szándékkal, hogy újból meghozzák a kedvét az alkotáshoz. A beledi fotós eleinte idegenkedett a technikai újdonságoktól, de végül megbékélt velük, és beszerezte első tükörreflexes Canonját. A készülékkel való ismerkedés olyannyira jól sikerült, hogy az egyik 2010-es nemzetközi fotópályázat nyertese lett. Ugyanakkor a fényképészt nem a díjak megszerzése motiválja, hanem a természetszeretet. Molnár István fotóival arra szeretné felhívni a figyelmet, hogy az emberiség mennyire károsítja a környezetet.
Mivel a digitális képek feldolgozásához nélkülözhetetlen a számítógépes háttér, elsősorban a művelődési központ termében találkoznak, de tervezik a terepgyakorlatot is. Molnár István arra nem vállalkozik, hogy tanítványaival megismerteti az Adobe Photoshop profi kezelését, de a legalapvetőbb képnézegető szoftvereket megmutatja mindenkinek. A minden hónap első és harmadik péntekén megtartott beledi fotószakkörnek jelenleg hét tagja van, de remélik, hogy többen is fognak csatlakozni a társasághoz.
Egy három hónapos kisfiú anyukája,
Fülöp Barbara csak rövid időre
![Fülöp Barbara és Vargáné Varga Ildikó](/admin/kepek/hirek/2011450703.jpg)
tudott eljönni otthonról. A szociálpedagógus végzettségű hölgy három-négy éve foglalkozik a fotózással, ezen belül a városi nyüzsgés és a portréképek készítése érdekli a legjobban. A fényképezést autodidakta módon sajátította el, de a beledi szakkörön a természetfotózást is kipróbálhatja. Barbara alkotásait nem szeretné zsűriztetni, inkább csak a maga örömére örökíti meg a körülötte lévő tájat és embereket. Reméli, egyszer lesz annyi ideje, hogy alaposan áttanulmányozza a komolynak számító Olympus típusú gépét, de egyelőre nem tudja maradéktalanul kihasználni a technika nyújtotta lehetőségeket.
A Proverthában dolgozó
Vargáné Varga Ildikó szintén hobbijának tekinti a fotózást. Két gyermekének születése óta szinte folyamatosan foglalkoztatják a képek, melyek által a család minden szép pillanatát megörökítette. Újabban a természetfotózás felé fordult: különösen az állatokat és a színes növényeket szokta lefényképezni. Technikailag szeretne olyan szintre eljutni,
![Molnár Fruzsina és Kovács Kincső](/admin/kepek/hirek/2011450704.jpg)
hogy a felvételek adják vissza azt a benyomást, amely miatt lefotózta őket.
Molnár Fruzsinát harmadikas korában ragadta magával a fotózás. A 7/a osztályos tanulónak szülei megígérték, hogy hamarosan profibb fényképezőgépet kap. Fruzsi előszeretettel “kapja le”családtagjait, a diákcsoportokat és az erdőben elé táruló látványt, amit utólag nagyon szeret visszanézni. A jobban sikerült képeket elküldi barátnőjének, vagy megosztja a facebook széles közönségével.
A 6/b-s
Kovács Kincső Rábakecölből látogatja a beledi fotószakkört. A fiatal hölgy korábban beszámolt szenvedélyéről a televízió nézőinek, s most örömmel mondta el, hogy tájképekkel és sportfotókkal bővítette gyűjteményét. Szabadidejét nem sajnálja kedvenc hobbijára fordítani, ezért többször átmegy a falun, hátha lát valami érdekeset. Távolabbi tervei közt szerepel, hogy elindul a fotós pályázatokon, s falujában már be is adta jelentkezését arra a felhívásra, mely a település művészeti értékeinek megörökítését tűzte ki célul.
Molnár István szerint a fotószakkör jó példa arra, hogy mennyire szeretnek együttműködni a hasonló érdeklődésű emberek, és talán kicsit vissza tudják hozni a feledésbe merülő közösségi életet.